Inlägg taggade med ‘Mirjam Helin’
Lezjneva och Sim segrare
Publicerad: 12/08 21:51Damklassen
1:a pris: Julia Lezjneva, Ryssland
Jag sade ju att Lezjneva föll mig perfekt in i smaken!
2:a pris: Nadine Sierra, USA (verkar som om publiken inte vore riktigt
3:e pris: Keunghea Kang, Korea (den stora publikfavoriten som river ner applåder här inne!)
4:e pris: Kishani Jayasinghe, Sri Lanka (en annan stor publikfavorit, liksom min stora förtjusning också!)
Herrklassen:
1:a pris: Kihwan Sim, Korea (den utomordentligt eleganta basen kammar hem segern i herrklassen. Inte illa!)
2:a pris: Timothy Mix, USA
3:e pris: David DQ Lee, Canada (kysser länge och idogt domarna, ganska kul!)
4:e pris: Azamat Sjeltyrguzov, Kazakstan
Priset för framförandet av bästa finländska sång av ej-finländsk sångerska: Katharina Göres, Tyskland
I väntan på domarna
Publicerad: 12/08 21:42Det här är en sån här spännande stund. Resultaten publiceras 21.45 men alla har kallats till salen redan en kvart tidigare. Och nu sitter vi här och väntar på att domarna skall komma och säga att nivån i årets tävling varit exceptionellt hög. De brukar säga det i varje tävling innan resultaten publiceras. Det var bara Esa-Pekka Salonen som sade motsatsen i Sibelius-dirigenttävlingen för några år sedan. Men det är historia vid det här laget. Nu ser vi fram emot att höra hur det går!
Bästa möjliga final
Publicerad: 12/08 20:52![Keunghea Kang bjöd på ett fint program i finalen](http://kultur.blogg.hbl.fi/files/2009/08/Kang_09-08-09_011-copy-220x300.jpg)
Keunghea Kang sjöng starkt i finalen
Koreanska Keunghe Kang hade helt klart det bästa programmet i finalen: enkelt och stiligt med Mimis aria Si, mi chiamano Mimi ur La Bohème och Leonoras aria Pace, pace, mio Dio ur Verdis La forza del destino. Var det då möjligtvis det här utmärkta programmet som gjorde att hon placerades som sista sångerska i finalen? Och förklarar det här möjligtvis korrigeringen i pressmeddelandet som skickades ut efter semifinalen i söndags, där Kangs sångartur var ändrad från första till sista? Det förblir en obesvarad fråga tills vidare.
Oberoende av hur det var står det klart att Kangs set var bästa tänkbara avslutning på finalen. Jag säger inte att hon var bästa sångerska, men helheten var vettig. Hon gjorde en stor och kraftig tolkning av Mimis aria, på ingetvis miserabel eller utsvulten som Mimi ju är, tvärtom rätt frodig och härligt frodig i den rollen. Verdiarian gjorde hon starkt och dramatiskt. Måhända kastade renheten lite i början, men inte mot slutet. Trots sitt fina framförande måste ett uttalande som hör hemma i skvallerpressen tillåtas: hennes dräkt med glimrande paljetter föll nog inte mig in i smaken.
En annan stark kandidat är Kishani Jayasinghe som bjöd på två fina tolkningar. Väl medveten om att somliga säkert är av annan åsikt tyckte jag att hennes röst passade Mozart rätt bra. Jo, hon hade lite vibrato på stämbanden, men det störde mig på inget vis. Till en början tyckte jag bättre om hennes tolkning av Sifares aria Lungi da te, mio bene ur Mozart tidiga opera seria Mitridate, rè Ponto, men nog satt den bra i Porgy and Bess också. Till sitt ypperliga stöd hade hon Radions symfoniorkester som spelade Gershwin med all önskvärd schwung, något som gav henne friheten att ge prov på fantastisk röstkonst i slutet.
Koreanska basen Kihwan Sim är ingen djup bas, han är mera som en basbaryton, med elegant och fin klang. Dock hade han gjort ett verkligt tråkigt val för sin ena aria, Ralphs trallalallala-aria ur La jolie Fille de Perth. Hans tolkning av Banquos aria Come dal ciel precipta var desto starkare.
Kazakstanska barytonen Azamat Zjeltyrgusov gjorde intima, men fina tolkningar av Tonios prolog Si può? Si può ur Leoncavallos Pajazzo och Wolframs sång till aftonstjärnan ur Tannhäuser. Hans tyska diktion var inte den bästa, men får se hur mycket det skall inverka i slutändan.
Så har vi då mina favoriter på basen av kvällens nummer:
Bland damerna kanske Kishani Jayasinghe sjöng vackrast (även om jag inte vet om Gershwin faller den här juryn i smaken). Julia Lezjneva var en sopran som tilltalade mig starkt. Keunghea Kangs och Nadine Sierras insatser var starka likaså. (Det är svårt att sätta dem i någon rangordning.)
Herrklassen har inte imponerat lika mycket även om både Kihwan Sim och Azamat Zjelturgusov har väldigt fina kvaliteter. Timothy Mix är den borne scenkonstnären och David DQ Lee är bara rätt duktig som en skicklig kontratenor. (Undrar om han var riktigt på topp i kväll?)
Återstår att se vad juryn säger. Resultatet publiceras 21.45, direkt i tv och på Yle-Arenan.
Egentligen känns det rätt konstigt att finalen är så snabbt överstökad. Det gick väldigt hastigt det här. Som bäst funderar jag på om det här är bästa möjliga sätt att hitta ”världens bästa sångare”…
Mitt i finalen
Publicerad: 12/08 19:16Alla har de varit lysande på sitt sätt, rentav ypperliga. Och alla finalister här i Mirjam Helin-tävlingen är personligheter med egna kvaliteter.
David DQ Lee briljerade i sin aria ur Händels Rinaldo. En så här hög barockaria passar definitivt hans röstläge. Och visst har han fina utsmyckningar också. Tyvärr är barockrepertoaren dock inte Radions symfoniorkesters gebit, vilket resulterade i vissa ojämnheter med orkestern. Måhända skyndade Lee också lite i egen takt. Han kan ändå alternera vokalerna och hans kontratenor bär utan vidare över orkestern.
Julia Lezjneva bjöd på en intensiv och stark tolkning av Manons långa scen i Massenets opera Manon. Egentligen har jag inget att invända mot henne, tvärtom är jag rätt förtjust i hennes sopran. Fina höjder och en skön röst. Och tänk att hon är så ung, inte ens 20 år fyllda.
Timothy Mix bjöd måhända på den mest operatiska tolkningen i Fords aria È sogno? O realtà? Hans baryton är måhända inte så stor och diktionen kunde vara knäppet tydligare, men han är stark i tolkningen och utnyttjar starka gester. Som riktig opera.
Och avslutningsvis, fint klingande Nadine Sierra från Fort Lauderdale i USA. Det finns någonting skört, mjukt och lite sammetsbelagt över hennes röst. Jag förstår kritiken som riktats mot hennes legato, men mig störde det inte – förrän jag kom att tänka på den.
Tja, överlag är det bra stämning på operan nu. Det är folktätt och hett med alla människor. Säkert är det varmt i hemmasofforna också när fyra av kvällens finalister återstår. En halvbekant kom och frågade om jag har någon favorit, och det har jag inte egentligen. Det är så svårt att säga…
Missa inte att följa med tävlingen direkt i Yle Teema eller på Arenan: http://areena.yle.fi/
Finalens program i Helin-tävlingen
Publicerad: 11/08 21:33Finalen äger rum på Nationaloperan onsdagen den 12 kl. 18 och televiseras direkt. Här är finalisterna i den ordning de uppträder och deras exakta program. Radions symfoniorkester dirigeras av Leif Segerstam.
Vinnarna kommer att utses exakt kl. 21.45 i direktsändning i Yle Teema.
David DQ Lee, kontratenor, Kanada
Ernest Chausson: ”Le temps des lilas” ur orkestercykeln Poème de l’amour et de la mer
G.F. Händel: Rinaldos aria ”Or la tromba” ur operan Rinaldo
Julia Lezjneva, sopran Ryssland
Massenet: Manons aria ”Adieu notre petite table” ur operan Manon
Rossini: Zelmiras aria ”Riedi al soglio” ur operan Zelmira
Timothy Mix, baryton, USA
Tjajkovskij: Jeletskijs aria ”Ja vas ljubju” ur operan Spader Dam
Verdi: Fords aria ”É sogno? O realtà?” ur operan Falstaff
Nadine Sierra, sopran, USA
Gounod: Julias arietta ”Ah, je veux vivre” ur operan Roméo et Juliette
Mascagni: Lodolettas aria ”Ah! Il suo nome” ur operan Lodoletta
Kihwan Sim, bas, Korea
Verdi: Banquos aria ”Come dal ciel precipita” ur operan Macbeth
Bizet: Ralphs aria “Quand la flamme de l’amour” ur operan Den sköna från Perth
Azamat Zjeltyrgusov, baryton, Kazakstan
Leoncavallo: Prologen ”Si può” ur operan Pajazzo
Wagner: Wolframs ”Sång till aftonstjärnan” ur operan Tannhäuser
Kishani Jayasinghe, sopran Sri Lanka
Mozart: Sifares aria ”Lungi da te, mio bene” ur operan Mitridate, Rè di Ponto
Gershwin: Serenas aria ”My Man’s Gone Now” ur operan Porgy and Bess
Keunghea Kang, sopran, Korea
Puccini: Mimìs aria ”Si, mi chiamano Mimì” ur operan La Bohème
Verdi: Leonoras aria ”Pace, pace, mio Dio” ur operan Ödets makt
Finalisterna är valda i Mirjam Helin-tävlingen
Publicerad: 09/08 22:39
Inga finländare rymdes med i finalen i Mirjam Helin-tävlingen och några av tävlingens yngsta deltagare fick en chans att stå på prispallen. Finalen äger rum på onsdag kl. 18 på Nationaloperan. Radions symfoniorkester ackompanjerar sångarna under Leif Segerstams ledning. Varje finalist sjunger två arior.
Finalen radieras och televiseras direkt. På fredag åker sångarna iväg till Uleåborg och håller en pristagarkonsert i Madetojasalen med RSO under Leif Segerstams ledning.
De valda finalisterna är:
Kishani Jayasinghe, sopran Sri Lanka
David DQ Lee, kontratenor, Kanada
Julia Lezjneva, sopran, Ryssland
Timothy Mix, baryton USA
Nadine Sierra, sopran, USA
Kihwan Sim, bas, Korea
Azamat Zheltyrguzov, baryton, Kazakstan
Keunghea Kang, sopran, Korea
I dag väljs finalistern i Helin-tävlingen
Publicerad: 09/08 15:11
Nivån hölls hög under den första omgången i semifinalens andra och sista dag. En del sångare tyckes ändå vara besvärade av någonting och sjöng eventuellt en aning under sin normala nivå. Det kan vara sommarhettan som är påtaglig i Sibelius-Akademins utrymmen. Det kan också vara det tilltagande trycket – det är nu det gäller.
Kinesiske tenoren Bo Yang har en fast och fyllig tenor som lutar åt spinto-hållet. Den klingar oftast mycket vackert men kan låta som om det hade ett visst tryck bakom sig. Han börjad med Sibelius’ Sehnsucht som inte var ett lyckat nummer.
Sedan följde 6 Bellinisånger som fungerade som balsam för strupen. Han började sjunga allt bättre fastän den idealiska rösten för dessa sånger kanske är en litet lättare tenor. Han fick även ”vädra höjden” några gånger inför slutnumret.
Rodolphos aria ur La Bohème är väl ett bra slutnummer och kunde ha blivit ännu bättre. Höjden kom (med ett nödrop) och klangen var bra. Han hade valt att göra arian litet halvt ”parlando” i snabb takt. Det var en poäng, men jag är inte säker på att jag gilla det.
Azamat Zhetyrgusov från Kazakstan är en sympatisk baryton. Han hade gett upp och sjöng Demanten på marssnön (Sibelius) på ryska. Hans romanser av Tjajkovskij var manligt välsjungna med skön klang, och väl uppbyggda. Slutnumret var Don Carlos död (Verdi) och den scenen gjorde han med lång andning, men kanske utan riktigt idiomatiskt patos. Han så pass ung (f. 1986), att han nog är ett namn att satsa på.
Brittiska sopranen Elizabeth Barley är en tekniskt mycket skicklig sångare. Hennes Slända (Sibelius) fladdrade lämpligt fastän texten inte var så genuin. I sina Debyssysånger kom hon åt att briljera. Och så slutade hon med Adeles andra aria (Fledermaus) som hon spelade alldeles utmärkt, men det var som om hon tryckte på rösten i onödan.
Härlig klang är det första man tänker på när den koreanske barytonen Daejing Bang börjar sjunga. Hans Schubert var genomarbetad och den finska sången (Hiipuva hiillos) småcharmig. Han är en verkligen mycket duktig baryton i nästan alla avseenden. Som slutnummer hade han valt hela Posas scen i fängelset, både arian Per me giunto och dödsscenen. Han spelade kanske litet för mycket teater – det tycks nu vara tävlingens eller kanske hela tidens melodi. Med stor skicklighet skapade han drama och sjöng bra, fastän inte med lika långa fraser som Zheltyrgusov före honom.
Så slutade dagens första omgång med tyska sopranen Katharina Göres som är en intagande artist. Hon ’berättade’ trevligt sina tre första Lieder av Richard Strauss, fastän hon släpade litet i det bekanta Ständchen. Strauss Opheliasånger var kanske ett mindre charmigt val. Hennes Mozartaria flöt bra och Merikanto Ma elän var inte så illa. Hon är en lätt sopran med intensiv klang men någonting gör att hon inte gör ett så djupt intryck.
Nu är det väl dags att var och en som följt med tävlingen gör sina egna finallistor, för att sedan jämföra dem med domarna sent i kväll då finalisternas namn förkunnas.
Den senare delen av söndagens semifinal var nästan lika spännande som den första – och sommarhettan besvärade vissa sångare och publiken. Mezzosopranen Melis Jaatinen inledde skickligt med Sextus’ aria Parto, parto (Mozart). Sedan hade hon en rejäl dos Brahms. Zigeunerlieder fick en rytmisk och levande tolkning av henne. Allting var ganska rätt och det fanns många trevliga detaljer. Ibland ville man ha ännu mer och ibland skräller rösten litet, men det var en god och mycket stilig prestation.
Kishani Jayasinghe blev en stor publikfavorit – och säkert inte alls bara p.g.a. hennes färgstarka uppenbarelse. Svarta rosor (Sibelius) var nog litet ’märklig’ men ståtlig på sitt sätt. Brittens sångcykel On This Island var en stor njutning med varierade nyanser och humor. Så klämde hon i med Juvelarian ur Faust. Också den gick mycket bra, men frågan är om detta är hennes repertoar, med tanke på att hon har en så vacker, fyllig och mustig sopran.
Egentligen har jag samma fråga till duktiga Laura Jokipii, som förresten INTE är utbidad vid Sibelius-Akademin utan vid yrkeshögskolan Metropolia. Hon har en så glänsande sopran med stor volym. Också litet tyngre sopraner behöver figurteknik. Hon har en solig personlighet och några (inte all) av hennes Straussånger var glänsande. Och så slutade hon med Glitter and be Gay ur Bernsteins Candide. Visst slog hon över med humor, spelet och gesterna, men roligt var det. Och sångligt klarade hon paradnumret nästan perfekt.
Den storartade koreanska sopranen Keunghea Kang hade något problem som vi i publiken inte blev riktigt kloka på. Hon kom sent in och tog flera pauser. Hon är en erfaren sångerska och klarade allt briljant. Om vi glömmer hennes Sibelius, så sjöng hon Griegs 6 tyska sånger med stor glans, förtrollande klang och charm. Hon slutade med en praktfull tolkning av Liùs dödsaria, där jag trots allt inte är så säker på att det var tragik och smärta hon uttryckte. I finalen hamnar hon väl nog.
Sist den stor klingande ryska basen Mikhail Korobeynikov. Hans Sibelius lät konstigt grötig på tyska (som visserligen är originalspråket). I Tjajkovskijsångerna var han på mammas gata och några av dem var verkligen storslagna. Hans röstmaterial är så stort, att det måste tas väl hand om. Det viktigaste är förstås inte att sjunga så hårt som möjligt, utan att förmedla rätt stämning. Och de olika språkens artikulation skall sitta på rätt ställe. Annars får allt samma färg. Men nog var han ju imponerande – och smårolig som Basilio i Rossinis Barberaren i Sevilla.
Jury förväntas komma med namne på 8 finalister någon gång efter kl. 21.15, min gissning är närmare kl. 22.